Tidigare på "One Tree Hill" Jag är din mamma.
-Är den här kvinnan min mamma? -Din mamma är borta, Peyton.
Men din biologiska mamma lever.
Jag såg henne köpa droger i parken idag. Ledsen.
-Har du och Erika gjort slut? -Hon blev populär.
För att jag älskar dig.
För jag vet faktiskt inte när jag kommer att vara redo för oss igen...
...eller ens om jag är redo för oss alls.
Vi kan faktiskt ha en sommar romans på hösten. Och inte något speciellt.
Jag är den rätta för dig, Brooke Davis. Du får se.
För tre månader sen så försökte någon att döda mig.
Och när jag får reda på vem som gjorde detta, och jag kommer att få reda på det snart.
De synder jag har gjort då skulle kunna göra detta hus till ett stenras.
Henry Wadsworth Longfellow skrev en gång:
"Allt är arkitekternas öde, som lever i dessa väggar av tid"
Det ser ut som att vi måste åka till Augusta för att få en anständig nio hålare.
Jag trodde inte att du skulle komma tillbaka, så jag tog ner banan.
-Det kändes inte rätt att låta den falla isär. -Du var nog bara trött på att jag klassade dig.
-Jag trodde inte att du skulle komma ihåg. -Skojar du? Imorgon är det första dagen i skolan.
Varje år försöker vi förutse vad nästa år kommer att innehålla,
och varje år inser jag hur avstängd jag har varit året innan.
Om det nu inte står att jag skulle gifta mig och var skild nu.
-Ja, nu avgörs det. -Du först.
-"Detta året ska jag kyssa en kille." -Den är min. Det är från sjunde klass.
-Ja, det hände ju till slut iallafall. -Håll tyst.
Och du? "Detta året ska jag prata med Peyton Sawyer."
- Det står inte så. - Det gör det visst. Titta.
"Detta året ska jag frivilligt erbjuda mig på undervisnings centret."
"Mamma och Keith kommer äntligen att gifta sig."
"Jag ska dejta en musiker."
-Varför gör vi detta igen? -Det är meningen att det ska vara kul.
Vad tycker du om att vi väntar med och se hur första dagen går innan vi förutser?
Det är skönt att ha dig tillbaka, Haley. Jag skulle inte kunna gå universitetet utan dig.
Jag vet att det alltid känns som att alla stirrar på dig i gymnasiet, men detta är löjligt.
De är bara inte vana att ha en kändis i deras åsyn.
De kommer över det.
Låt oss bara hitta våra skåp. Jag har 141. Vad har du?
-143, så det måste vara alfabetiskt. -Vilken betyder att...
Du skulle ha använt ditt scen namn.
-Jag väntade på dig i morse. -Vad menar du?
Jag tänkte bara, eftersom att det är första dagen i skolan, skulle "killen för mig"
kanske skulle hämta mig, ta med blommor, kanske en bagel.
-Säger det bara, inte så där imponerande. -Jag hade lite saker att ta hand om.
Du har gjort i ordning mitt skåp.
Det är väldigt exklusivt.
Hej, rumskamrat, du var ute tidigt i morse.
Du vet, det är första dagen. Du måste lugna ner dig.
Jag är en av de som gillar första dagen i skolan. Nya pennor, ny anteckningsbok, ny ryggsäck.
-En nörd. -Exakt.
Jag har fått veta att jag ligger efter för första gången i min teoretiska karriär.
Jag kommer att få arbeta dubbelt så hårt om jag vill få min examen till juni, så...
Och alla här tittar på mig som en djurpark, förutom Nathan, som knappt ser mig.
Du skulle ju alltid kunna springa iväg och joina en rock turne. Nej, vänta, det har du redan gjort.
Hon har haft ett komplicerat... år. Jag ska prata med henne.
Har du problem?
Nathan, tror du att jag få en snabb intervju?
Jag podkastar en förre detta säsong av "Ravens rapport."
Podkastar?
Det är ungefär som radio, men fansen kan ladda ner de och lyssna på deras mp3.
Vi är här med nummer 23, Nathan Scott. Nath, vad är din förutsägelse med Ravens lag?
Är detta året ni äntligen tar hem den svårfångade mästerskap trofén,
eller kommer den än en gång sluta upp i armarna på någon annan?
Någon mer populärare, snyggare... ...antagligen en surfare.
Lämnar dig tom och arg med det slutliga surrandet av ånger klingande i dina öron?
Jag tror att vi kommer få en bra säsong.
- Åh, nej. Ibland önskar jag att jag hade blivit blind. - Lugn, gamling.
Jag kom bara för att säga grattis till din 400 års dag på Tree Hill High.
Jag såg att Nathan rankade nationellt. 10 platser före dig, om minnet fungerar.
Och den skulle ha varit högre om de hade gått efter förra årets rekord
-istället för hans svaga spel på det jävla lägret. - Finns det något som gör dig glad, Danny?
Ja, faktiskt.
Det är programet för denna veckans skol styrelse möte. Ta en titt på artikel nr 3.
Jag ställde in det på 24-point teckensnitt så du kunde läsa det.
-"Ersätta Whitey Durham." -Det är inget personligt.
Nej, vänta lite. Vem försöker jag lura? Det är klart att det är personligt.
Det är en skam att du inte brann upp tillsammans med ditt företag.
Men Dan Scott kan överleva vad som helst, eller hur? Som en kackerlacka.
Vad är det, Danny? Jag tänder bara ett ljus.
Det är bra för "fêng shui". Du ser lite nervös ut.
Jag trodde att eld skulle vara Satans vän.
Det är det.
Om du ser Lucas, om du fortfarande kan, säg till att jag skulle vilja tala med honom.
-Lucas. -Vad vill du?
-Jag behöver din hjälp. -Ledsen. Jag har slut på heroin.
-Prova parken. -Vänta, Lucas...
Du såg mig köpa droger, men det var för medicinska skäl.
-Låt mig gissa, du kommer bli blind. -Faktiskt, nej. Jag har cancer.
Jag ville inte att Peyton skulle veta det. Marijuana hjälper mig med illamåendet.
-Hur långt ifrån? -Tillräckligt långt.
Jag är ledsen.
Jag kom tillbaka för att jag behövde veta att Peyton klarar sig.
Att hon kommer att klara sig.
-Hon förtjänar att veta. -Du måste säga det till henne.
Jag vet, men jag ville att hon ska lära känna mig på sina egna villkor-
inte för att hon tycker synd om mig.
Jag tänkte kanske att du kunde säga till henne att du gjorde ett misstag.
Uppmuntra hennes att ge mig en andra chans.
Kan jag hjälpa dig?
Jag tar bara en promenad. Känns som att jag har gjort det mycket det senaste.
Varför inte ta och försvinna? Har du gjort det på det senaste?
Har jag berättat om hunden jag hittade här i parken?
Jag tog med honom hem och gav honom allt av det bästa.
Vissa kanske säger att jag till och med gjorde honom bortskämd.
Och så en dag...
-...bet han mig. -Smart hund.
Poängen är att...
hunden bet mig aldrig igen.
Jag fattar varför du går hit.
Frisk luft, enslighet.
Det ger mer klarhet. Det är viktigt.
Något jag har försökt att förstå hela sommaren, men det fortsätter bara att rinna ur fingrarna.
Tills jag såg dig härom natten på stranden... vid brasan.
Jag vet att det var du, Lucas.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Jag såg dig på företaget den natten.
Tror du inte att jag kommer ihåg?
Försiktigt nu.
Inte vill vi få upp hjärtslagen, speciellt inte sedan du slutade ta din medicin.
Det vore synd om du kollapsade här på banan och ingen som kallar på ambulans.
Tack för omtanken...
...pappa.
Jag har inte uppfostrade dig, så jag kanske ska ge dig en lektion.
Om du tänker påbörjar något, se då för fan till att avsluta det.
Jag vill inte spela detta spelet mer.
Trevlig pratstund, min son. Vi får avsluta det snart.
Vad gör du på den här sidan av skolan?
- Ska till P.E. - Jaha, vadå, via Florida? Du undviker Haley.
Hur gjorde du när vi först gjorde slut, förutom att direkt försöka bli tillsammans med Lucas?
Nej, allvarligt. Hur gjorde du för att klara av med att se varandra varje dag?
Allvarligt, det ända jag saknade var att slippa matten och hångla i min bil.
Hur mycket jag än avskyde att kyssa dig så var matten värre.
Vet du hur irriterande det är att bara få gå till sitt skåp en gång om dagen?
- Jag skulle behöva en kiropraktor. - Låt oss prata om något roligare-
som hur vi kommer bli vräkta om vi inte hittar pengar till hyran.
Jag trodde att dina föräldrar hade skickat dig pengar.
- Ja, men de räckte knappt till min gaderob. - Spenderar du dina hyr pengar på kläder?
Jag kan inte komma till skolan naken. Det skulle inte vara så ordförande aktigt.
Fast jag skulle nog aldrig behöva oroa mig för omvalet.
Det är så bra att du inte är föreningens kassör. Förresten, har du pratat med Peyton?
Jag förstår Nathan, men det var ju inte jag som gav bort Peyton för adoption.
Top stjärnan Nathan Scott och hans fru, Haley, öga mot öga.
Hur kommer hennes återkomst påverka hans spel?
Kommer hon att förstöra hans framgång som Erica Marsh hotar att förstöra denna reporterns GPA?
Jag bryr mig inte om hur många styrelse medlemmar fick deras bilar betalda.
40 år av coaching borde betyda mer än så.
-Hej, coach. -Nämen, Avril Lavigne.
-Vad kan jag göra för dig? -Jag skulle vilja prata med dig om Nathan.
-Jag är inte precis hans favorit person just nu. -Och du skulle vilja att jag pratar med honom.
Jag hade hoppats på det. Han lyssnar på dig.
Lyssna här flicka lilla, jag är en basketbolls coach, inte Dr. Phil.
-Jag har inte tid för andras problem just nu. Jag har gott om mina egna. - Jag förstår.
Dessutom skulle jag vara glad om mina spelare fokuserade på spelet istället för deras kärleksliv.
Vi har ett mästerskap att vinna detta året. Här.
-Vad är det? -Det kallas en kvarsittnings lapp.
- Kvarsittning för vad?! - Förra gången jag kollade, så var detta killarnas omklädningsrum.
Så ta den nu och gå.
- Så hur går allting med Peyton och Ellie? - Jag vet inte. Jag sa till Ellie att hålla sig borta.
Men en del av mig tycker att det är en bra idé att de pratar.
-Hur mycket vet hon om henne? -Inte mycket, igentligen.
Vi träffade henne när hon var gravid med Peyton, när hon letade efter ett par. Hon valde oss.
Men vad hände med Peytons pappa... ...biologiska pappa?
Vi frågade efter honom, men hon ville inte prata om honom. Jag vet inte, Karen.
Halva tiden flyter jag i Atlantic, för att få tak över våra huvuden och-
-Peyton får ta sig igenom sin uppväxt ensam. -Peyton vet att du älskar henne, Larry.
Det vet jag att hon gör. Jag vill bara inte se henne sårad igen.
Jag känner inte Ellie. Och jag vet inte hennes avsikter-
-men detta kanske är det tillfälle Peyton måste ta reda på det.
Jag vet att du vill skydda henne, men det hon behöver skydd ifrån är ånger.
Coach Durham, om jag sa något som gjorde dig upprörd så är jag verkligen ledsen.
Ta och sätt dig.
-Vad gör du här? -Hon har fått kvarsittning, precis som du.
Är vi de ända två som kommit i trubbel idag??
Försvinn. Du är ursäktad.
Idag kommer vi att tillåta att man pratar. Jag tror att ni två har lite att ta igen.
- Så hur gick kvarsittningen? - Det var precis som det skulle vara... straff.
Nathan tittade på mig exakt en gång just när min mage kurrade roligt-
och sen stirrade han på klockan resten av timmen.
Det gav dig iallafall tid att arbeta lite på förutsägelse, eller hur?
Skojar du? Som detta året går kan jag förutse att jag kommer att få min G.E.D.
- Syns på lunchen. - Okey.
Ursäkta mig. Är inte du Kelly Clarkson? Subba.
- Vill du prova att säga det igen? - Du gillar att sjunga om stjärnor?
- Du kanske skulle vilja se några. - Jag har aldrig gjort något mot dig!
Hallå! Sluta upp, nu! Jag tänker inte ha något "catfight" på mitt pass.
- Slagsmål i skolan? Det är en kvarsittning. - Coach, hon började!
Prata emot en lärare? Det är två.
- Whitey, jag uppskattar det, men jag tror inte... - Kalla mig "Whitey" är tre.
- Okey, jag tror att två räcker. - Jag är allvarlig om den tredje. Vi ses på kvarsittningen.
Slog du verkligen ut Sue Garveys fram tand?
-V-va? Vart har du hört det ifrån? - Det är över hela skolan.
Bra. Nu kan vi lägga till "mobbare" i min CV.
Vet du vad, jag spelade för en hård publik på turnen.
Ingenting i jämförelse till all fientlighet jag känner när jag går igenom korridoren.
Vad har jag ens gjort för att få de tjejerna att hata mig? De känner mig inte ens.
Det är ett universitet. De behöver inget skäll.
Prova att missa vinnande skottet på hemma plan. Du skulle känna dig hatad på en helt ny nivå.
Ja, jag antar att jag aldrig har tänkt på det så.
- Nathan... - Jag borde fortsätta med detta.
Jag har inga privat lektioner längre.
Låt mig gissa. Mamma är inte hemma. Hon vet inte att du är här.
Tekniskt sätt, så har vi inte delat våra tilllgångar ännu.
Tekniskt sätt, att hänga här när din fru har kickat ut dig, gör dig till en förlorare.
Det borde ju du veta, eller hur?
Kom igen, fixa kläder. Vi kan spela en mot en. Var har du varit?
- Jag hade kvarsittning. - Nathan, du har inte råd att vara odisciplinerad.
Detta kommer scouterna att få reda på.
Det var inte så. Whitey spelar bara ett spel med mig och Haley.
Whitey, va? Du behöver inte att oroa dig för honom så mycket länge till.
- Vad menas med det? - Jag ser bara efter dig, min son.
Jag ska hålla tal till skol styrelsen ikväll. Vi ska fixa dig en riktig coach.
Jag säger bara att jag kanske hade fel om Ellie.
-Vad vet jag. Det kunde ha varit flera saker. - Vadå? Crack, speed? Kanske model lim.
- Det är inte det jag menar. - Lucas, jag konfronterade henne. Hon nekade inte.
- Det kan finnas en förklaring. - Det finns det alltid med henne, det kallas ljuga.
- Varför är du på Ellies sida helt plötsligt? - Det är jag inte.
Jag säger bara att du kanske ska ge henne en chans.
- Hej. - Hej, Peyton.
Vad gör du här?
Jag bjöd in henne. Jag tänkte att vi kanske kunde prata.
- Jag hade inte en aning om hur begåvad du var. - Du lurade mig.
Peyton, vänta, vänta. Lyssna.
Nej, lyssna själv! Detta är min värld. Detta är min musik.
Detta är min konst, konst som har med mamma att göra...
...min riktiga mamma, okey? Jag kan inte fatta att du gör så här emot mig.
Visste du om detta?
- Peyton. - Nej, bara... försvinn ur mitt liv, okey.
Allihop.
Det är mitt fel.
Goda nyheter. Våra pengar bekymmer om är över. Jag är en arbetande flicka.
Är det lagligt?
Jag är nu nyanställd på Suburban Filth. Det är en kläd affär.
"Suburban Filth." Det är... perfekt.
Vad har du där?
Detta, min kära rumskamrat, är hår hårband från 1995-
och de kommer att göra våran lilla arrangemang uthärdlig.
- Brooke, jag vet att du aldrig har gillat mitt hår, men det är... - Nej. Ja, sant, men nej.
När någon av oss har en kille här, så kommer dessa hårband att vara vårat skydd.
Observerar. Rött hårband betyder "upptaget." Något allvarlig handling pågår här inne.
Gula hårbandet betyder att vi hånglar, men någon av oss kan vara topless.
- Och den svarta? - Hmm.. du är tvungen att lämna lägenheten.
Jag är inte säker på att jag kan hantera att du och Lucas "träffas" i samma rum som jag ska sova.
- Lucas och/eller andra. - Brooke, det är...det är verkligen ett bra system.
Jag tror bara att jag inte kommer behöva några hårband just nu, så...
Åh, nej, nej, rumskamrat, kom här.
Kom igen. Nathan kommer att inse.
Han behöver bara fatta att du är här för alltid.
Vet du vad...
Ibland spelar folk svårfångade för att de behöver veta att den andra personens känslor är äkta.
- Åh, Nathan. Det var ett tag sen. - Ja.
- Har du sett Lucas? - Nej, inte på ett par timmar.
Okey. Tack.
Nathan.
Haley kom tillbaka.
Ja.
Kommer du ihåg den dagen när du sa att du skulle ge vad som helst för att ha hem henne?
Ja, du sa till mig att jag skulle ha tro.
Att ha tro är när det inte finns något mer du kan göra.
Hon är här nu. Vad tänker du göra åt saken?
Haley är här. Jag vet bara inte om den killen hon lämnade kommer tillbaka.
Om du ser Lucas, säg till honom att jag vill att han kommer till skol styrelse mötet ikväll.
- Skol styrelse? - Ja.
Min pappa försöker få Whitey kickad, och vi vet ju båda att han brukar få som han vill.
Jag tänkte att du kanske skulle vara här.
Ända sedan din mamma dog, har jag gissat mycket.
Ibland gissar jag fel.
Jag skulle inte ha tagit in Ellie i ditt rum utan att fråga.
Men hon hade ingenting med det att göra. Inte Lucas heller.
Ibland gissar du rätt.
Du gissade på vart du skulle hitta mig.
Det har varit mycket att ta in.
Jag vill att du ska vet att du alltid kan prata med mig.
- Men ibland så kan jag inte det. - Ja, det har jag förstått.
Om du inte alltid är bekväm att prata med mig, så kanske vi borde hitta någon.
- Som en psykolog? - Det kanske hjälper dig att få ut lite.
Bakom dessa dörrar, beslutas coach Durhams öde precis nu.
Spänningen är uppenbar.
Det ända hörbara ljudet är hjärtslag från Ravens lag som slår i takt med sin älskade coach.
Mitt hjärta skulle också slå, men den har blivit utsliten och stampad på av en vis Erica Marsh.
Har du en sekund?
Jag vet vad du går igenom, men vid en vis punkt måste du sluta att ha hjärtat utanför skjortan.
Förresten så börjar hela din skjorta att bli lite över mogen.
Det är lätt för dig att säga, Luc.
Du får ditt hjärta krossat och det finns ett dussin tjejer som väntar att få plocka ihop det igen.
Det funkar inte så för mig. Och även om det gjorde det, skulle jag inte vilja det.
Jag vill bara ha Erica tillbaka.
Till skol styrelsen, alla berörda föräldrar, Herr. Borgmästare.
Jag tycker att coach Durhams rekord talar för sig själv.
Han har aldrig vunnit en stat titel.
Närmaste han kunde komma var de åren jag var med i laget och mina söner.
Så låt oss inse. Mitt DNA börjar ta slut för Whitey.
Detta är Nathans sista år på Tree Hill, och många av de andra pojkarna också.
Vi får kanske inte en annan chans som denna på årtionden.
Jag älskar Whitey.
Han är välbekant i denna stad, men detta är större än bara en man.
Detta är en medborgerlig stolthet.
Detta handlar om att köra in i Tree Hill mitt i natten...
och se dina strålkastare träffa skylten...
"Välkommen till Tree Hill, Ravens hemstad, mästare av North Carolina Basketboll."
Det ger mig rysningar bara jag tänker på det. Och våra barn förtjänar att få den känslan också.
Och det gör även hela Tree Hill.
Så om vi gör lite ändringar och ersätter coach Durham, kan vi komma dit detta året.
Det tror jag ärligt på. Tack.
Ja... tack ska du ha, Mr. Scott.
Det är dags att rösta.
Jag skulle vilja säga något.
Borgmästare Mullins, Ms. Roe är inte en medlem av skol styrelsen.
Jag tror jag aldrig har sett henne vid ett möte förut.
Jag protesterar.
Ja, men detta är ingen domstol, Dan. Vi går efter mina regler.
Sätt dig.
- Var vänlig och fortsätt, Ms. Roe. - Tack.
De flesta av er känner mig. Jag är Lucas Scotts mamma.
Jag driver ett Café, och Lucas gick med i Ravens förra året.
Det ni inte vet var att jag var emot det. Whitey visste det men han värvde honom iallafall.
Jag var emot det för goda skäll.
För jag har sett vad detta spelet gör med folk, och jag var rädd att det skulle hända min son.
Vad jag inte förstod var hur Whitey lärde dessa pojkar att gå bortom det enkla spelet.
Jag har sett hans påverkan i min egna son bortom x's och o's-
och det har också alla andra föräldrar i detta rummet.
Våra pojkar håller på att bli män, och jag kan inte lägga det i statistiken.
Det kanske inte förvandlas till mästerskap.
Men om du lägger för mycket fokus på de sakerna-
tillslut, allt det kommer att sluta med är en massa ledsna pojkar-
som aldrig lärde sig att lämna spelet bakom sig.
Till skillnad från Dan Scott tror jag inte att våra söner förtjänar vad som helst.
Du får vad du förtjänar.
Men coach Durham... han förtjänar bättre.
Han har redan förtjänat det.
- Så, min mamma sa att du letade efter mig. - Det handlade inte om dig.
Ville bara vara säker på att alla visste det med Whitey.
Så du bryr dig om något annat än bara basket.
Whitey får mig att känna. Han vet att det är mitt lag. Och snart gör scouterna det också.
Ditt lag, va?
Vi får väl se om det när vi är tillbaka på planen, eller hur?
- Hej. - Hej.
Jag är ledsen för det förut. Jag visste inte att hon...
Jag vet. Pappa berättade att du inte var någon gräslig liten kulle.
Luke, jag är ledsen. Du är en av de få folken som har varit ärlig emot mig igenom allt detta.
Så vad ska du göra efter detta?
Dåliga nyheter, herrar.
Ni blir fast med mig.
Vi ska gå hela vägen den här säsongen!
Det var ett tag sen man var här?
Jag har varit här varje kväll. I mina tankar, iallafall.
Du upprepar skottet du missade, skottet som avslutade säsongen-
- skottet som du antagligen har gjort... tusentals gånger? - Okey.
Så, vad är det du måste berätta?
Hur visste du det?
Du tog antingen hit mig för att prata, hångla eller att döda mig. Och eftersom att vi inte hånglar...
så är det antagligen prata eller dö?
- Är det dåligt? - Ja.
Låt mig gissa ... jag har tre mammor.
Ellie köpte marijuana, men inte för de skällen du tror. Hon är sjuk.
- Hon har cancer, Peyton. - Har hon sagt det till dig.
- Kom igen, Luc, det är bara en utav hennes lögner. - Jag tror inte det.
Jag tror att hon var rädd för att om du visste sanningen, skulle du känna dig skyldig.
- Det skulle ändra saker emellan er för fel orsaker. - Som dina lilla hemlighet om Dan och branden.
Och vad för liten hemlighet är det?
Ledsen att behöva avbryta eran lilla kärleks drama, men jag och Lucas har lite oavslutade affärer.
- Peyton, du borde gå. - Ja, vi går båda två.
Lite dumt gjort tycker du inte... försöka döda pappa?
- Någon borde berätta för mamma att hon är medskyldig.
Du vet inte vad som hände den kvällen.
Du kommer ihåg och det tar knäcken på dig.
Förklara för mig.
- Släpp! - Lämna honom ifred!
Detta är en familje angelägenhet, du kommer inte förstå ens om du hade en.
Din jävel!
Mina rekord på denna banan är lite bättre än dina, Lucas.
Tror du verkligen att du skulle kunna döda mig?! Tror du att du kommer undan med detta?!
- Det finns lättare sätt att döda en man på. - Han försökte inte döda dig!
- Som att kvävas! - Han räddade ditt liv!
Lucas, snälla, du måste berätta för honom.
Jag var där...
men inte för att döda dig.
"För allting du har gjort"
Jag räddade ditt liv. Men jag borde ha låtit dig brinna.
En starkare man hade gjort det.
Detta får bli våran hemlighet, Lucas. Och det gäller dig med, miss Sawyer.
Luke, jag är ledsen. Jag var tvungen att berätta.
- Det är ingen fara. Jag vet. - Är du okey?
Det är min pappa. Vad tror du?
Om jag var du, skulle jag behålla lådorna packade.
- Vad gör du här fortfarande? - Du menar annat än att betala räkningarna?
Det är över, pappa. Släpp det.
Man kan inte klandra en kille för att man håller sig fast, eller hur?
Jag har hört att detta stället är öppet hela natten.
- Du har hört rätt. - Okey, tack.
Och nu när jag har ett jobb så kan vi äta också. Pizza är på väg.
Jag ska byta kläder. Ta det lungt så länge.
Vad har hänt med dig?
Jaha, en pickup hämtningen blev lite hård. Vad gör du?
Jag tittar igenom en lista över förutsägelser som jag har önskat mig över åren.
Jag tror faktiskt att jag kanske var en bättre människa då.
Du är samma person som du alltid har varit, men det är inte en lista för vem du är.
Det är en lista för vem du ska vara, och det är fortfarande upp till dig.
Ja. Vad det än nu är jag vill ha detta året, ska jag förutse motsatsen-
för livet har alltid ett sätt uträknat hur de ska överraska dig.
Det var snabbt.
You pitching in, you mooch?
Hej.
- Snyggt ställe. Kan jag få prata med dig? - Ja.
Jag är glad att det var du som kom förbi.
När man bor med Brooke vet man aldrig vem som kommer förbi på kvällarna.
Jag har tänkt lite på oss, på vad vi ska göra och jag har fortfarande annulerings papprena.
Men om vi får en annulering, betyder det att vårat äktenskap aldrig hänt och det skulle vara en lögn.
Vi hade många bra stunder tillsammans, Haley. Jag vill inte låtsas att vi inte hade det.
Det vill inte jag heller.
Så, istället för en annulering, hade jag tänkt att ut skilsmässa.
Staten säger att vi måste vara separerade i ett år.
- Vad är det du menar? - Jag menar det att...
Jag tycker att vi borde se vad som händer mellan nu och då.
Nathan... Jag älskar dig.
Jag vet att vi kan lösa detta, och om ett år, kommer det att vara bra emellan oss igen.
Kanske... Kanske inte.
Jag antar att vi får se vad som händer.
Jag borde nog gå.
Vadå, ska du äta upp Haleys halva pizza och sen springa iväg?
Låt oss vara optimistiska. Nathan och Haley har en massa problem.
De kommer antagligen att var ute hela natten, och du vet att jag hatar att sova ensam.
- Jag hade gärna stannat över natten, Brooke. - Ja?
- Ja... Så snart vi är exklusiva. - Du är bra.
Men innan du går, har jag nämt att bonusen från mitt nya jobb-
är att att jag får ta hem gratis prover?
Du är bättre. Mycket bättre.
- Så tänker du stanna? - Är vi exklusiva ännu?
Game on, Brooke Davis.
Ja, det var en första gång.
Mouth McFadden, extraordinär journalist. Vad gör du uppe så här sent?
Jag hade hoppats på att få ett uttalande om din första seger för säsongen.
Du kan få en bättre än det. Jag kan ge dig en exklusiv.
Detta kommer att bli min sista säsong.
Slutet på detta året, vinst eller förlust... går jag i pension.
- Men varför? - Så är det. Där är din nyhet.
Och gör mig en tjänst... behåll det tills efter första spelet.
Du, coach, kan jag få fråga dig en annan fråga, inofficiellt?
Hur hanterar man att förlora någon man älskar?
Stäng dörren, min son. Ta fram en stol.
Henry Wadsworth Longfellow skrev en gång:
"Allt är arkitekternas öde."
"Så titta inte tillbaka dystert på de förflutna. Det kommer inte tillbaka igen."
"Nathan och jag kommer att bli tillsammans igen"
Min pappa tycker att jag ska prata med någon, så jag pratar med er...
Er allihop. Var ska jag börja?
Bara några dagar sen trodde jag att min mamma var min mamma och min pappa var min pappa.
Kom. Vi är försenade till lektionen.
Översättning av: Angel www.undertexter.se